![Ustka Ustka](https://usercontent.one/wp/feministbiblioteket.se/wp-content/uploads/2024/07/04296018-FB5E-4906-8EC3-08E9CA00AB36_1_102_o-1024x768.jpeg?media=1712084982)
Ustka i norra Polen. Juli 2024.
Då kommer jag till en samlad kulturjakt över de ställen vi besökte längs den polska Östersjökusten. Jag nämner platserna i den ordningen som vi besökte dem. Vi har badat i havet, sett mysiga byar och åkt genom den polska landsbygden när GPS:en varnade oss för för mycket trafik på andra sträckor. Det byggs nytt och det är inte helt färdigt så på många håll tog det sin ligga tid. Men det var vackert och det var otroligt roligt att få uppleva det.
Östersjön är givetvis inte medelhavet och inte ens den södra Östersjökusten kan mäta sig med det azurblå havet i Italien eller Kroatien. Vi valde bort Kroatien i år för att det blev för dyrt när flygpriserna gick upp, och tyckte att Polen kunde bli en värdig ersättare. Det blev det, men det blev en annan typ av resa. Inte en sämre resa, men en resa där kultur och bad kombinerades varje dag. Vattnet var varmt för oss som är vana vid att det kan vara 12 grader i juli, men det är såklart inget för den som inte badat i Sverige sedan 1988. Däremot slår inte vi läger, såsom tyskarna gör, utan badar lite snabbt och drar sedan vidare.
Ustronie Morskie
Vårt första stopp på resan efter Gdansk var Ustronie Morskie. Om du åker längs med polska Östersjökusten, har du många ställen att välja på när det gäller att stanna en natt eller två. Vi valde ett mindre ställe och valde bort Kołobrzeg, som är en stad stor nog att ha ett eget HM. Valet föll på Ustronie Morskie, mest för att de hade ett hotell till överkomligt pris som dessutom hade pool. Det visade sig att vi hamnat mitt i polsk ”bamseklubb”-semester.
Orten låg mycket vackert vid havet, men tyvärr var allt uppbyggt från grunden och inget var pittoreskt. Det mest groteska var nog strandlägenheterna som hade bookings-reklam över hela fönsterna. Inget mysigt i det alls. Tyvärr tog jag inga bilder då. Jag tror inte det kändes aktuellt. Det fanns fina vyer och restauranger med havsutsikt, men så hamnade vi ändå vid poolen på kanten av en nedregnad solstol, tillsammans med glada polacker som drack öl i platsglas iförda badkläder.
Rolig anekdot var på morgonen när vi skulle checka ut och jag inte kunde få tillbaka min deposition (det var ju mindre roligt förstås) och kvinnan i repan – den enda som kunde några ord engelska – visade sig prata svenska. Vi började på tyska, men så förstod hon min brytning och gick över till svenska. Helt surrealistiskt med tanke på var vi var någonstans.
Swinoujscie
Har du hört talas om Swinoujscie så är det förmodligen för att du hört om färjelinjen Trelleborg-Swinoujscie. Staden ligger på gränsen till Tyskland i nordvästra Polen. Jag har alltid hört att staden inte är något att se. Det är möjligt att personerna hade rätt, för det som inte var stranden, var inte mycket för världen. Stranden fick jag tyvärr inte se, för vi hittade ingen parkering. Men vi fick åka längs med kusten, hoppa in i Tyskland (mer om det i nästa inlägg) och äta en traditionell polsk lunch på sätllet ovan, så vi ger inte Swinoujscie bottenbetyg – långt därifrån!
Szczecin
Den största staden vi besökte på resan var Szczecin, eller Stettin som är stadens tyska namn (ca 400 000 invånare). Dit åkte vi först efter utflykten till Tyskland. Staden har en gång varit svensk, som många andra platser vi besökt på resan. Jag hade på förhand sett många fina bilder över Szczecin och såg fram emot att besöka staden. Det skulle dock bli något av en besvikelse. Kanske var det för att jag hade Gdansk så färskt i minnet. Szczecin är inte ett alternativ till Gdansk.
Här var det tydligt att den polska upprustningstakten inte nått staden riktigt och det gamla (det medeltida) var många gånger blandat med det inte lika gamla (det kommunistiska). Det var inte bara i arkitekturen det märktes, utan också i hur stora vägar gick längs med flodkanten och tvärs genom stan. De stränder som tydligen ska finnas mitt i stan, såg bättre ut på bild än i verkligheten (se den här bilden tagen från ön vi ser framför oss på min bild).
Kołobrzeg
På vägen från Szczecin behövde vi ett stopp före vår planerade natt i Ustka. Kołobrzeg var en lagom sträcka och låg dessutom nära vägen, så omvägen skulle inte bli så stor. Staden har en lång fin strand, enligt bilder, men den skulle vi inte hinna med. Det var en förhållandevis stor stad (ca 47 000 invånare) och att ta sig in och ut ur stan var inte helt oproblematiskt. Vi hade tänkt att övernatta här på ditvägen så det var spännande att få se det. Det var lite småmysigt i innerstaden, men absolut inget man bara måste se. Ett fint Rådhus (se överst) låg mitt på en turistig gågata och så fanns det mysiga parker.
Ustka
Ustka skulle enligt internet vara den mysigaste byn längs med den polska Östersjökusten och det var en oerhört mysig och pittoresk stad med korsvirkeshus och mysiga gränder. Lite väl mycket tingeltangel, men det gick att stå ut med. Det går absolut inte att jämföra med Ustronie Morskie.
En lite rolig grej var att vid hamnen fanns det ett fint restaurangstråk med uteserveringar som låg i hus som var nybyggda i tegel för att smälta in i den tidigare miljön (bild 2). Utsikten var över en hamn i kommuiststil som förfallit ytterligare sedan murens fall (bild 3 och 4). Det påminner oss om hur otroligt mycket som behöver göras med förfallna hus som inte tagits hand om på årtionden. Polen hade ju inget Västtyskland som kunde pumpa in pengar till renovering och upprustning.
Rolig anekdot var att vi mötte ett par från Nacka inne på Lidl där vi köpte kvällssnacks.
Sopot
Sopot är det glassiga Polen. Utska var enormt trevligt, men det är och förblir fattigmans-Sopot, för att använda Filip och Fredriks uttryck. I Sopot trängs svenskarna med varandra på stranden, på gågatan och på thaikrogen och som det svenskar vi är, tog vi seden dit vi kom. Thaimaten var förträfflig och gågatan var trevlig, om än lite väl fylld med folk. Vi var ju sannerligen inte vana vid det så här långt in på resan. Det finns en lång pir i Sopot, men den skulle kosta några hundra för oss att beträda så det fick vara. Stranden var i alla fall gratis.
I Sopot var det upprustad och det närmsta man kom kommunismnostalgi var på stranden där man kunde se Gdansk hamn. Jag tänkte skriva att hit åker dem som inte har råd att åka till Medelhavet, men det är orättvist, för Sopot klarar sig fint på egen hand. Nu besökte vi inte Gdynia, som jag varit i förut, men tre mysiga städer på ett pärlband längs kusten ger dig allt du behöver på en sommarsemester. Mycket kultur, bad och mysiga gågator.
Ikväll ska jag ta med er till Tyskland!